Resync: Xenzai[NEF]
-I foregående episoder.: -Jeg må slette minnet ditt.
-Hvor gammel tror du at du er? -10.
9th Wonders! Denne forteller oss hva vi skal gjøre!
-Kan vi holde Matt utenfor? -Vil du ha tilbake ditt gamle liv?
-Hva skal jeg gjøre? -Bli hos Parkman.
Jeg lette etter deg, og her står du og venter på meg. Det må bety noe.
Du reddet mitt liv. Jeg kjenner deg.
Jeg tilgir deg. Men du må tilgi deg selv.
Arthur vet nok at formelen også har en tredje del.
En katalysator, gjemt i et menneske.
Jeg er nok katalysatoren.
Vi har samme fascinasjon.
De fleste kreftene jeg dokumenterte skjedde rundt siste solformørkelse.
Den kommer.
Det fins et øyeblikk i enhver krig der allting forandres.
Et øyeblikk der veien svinger.
Allianser og stridslinjer skifter,-
-og stridsreglene omskrives.
Slike øyeblikk kan forandre slagets natur,-
-og gi enten den ene eller den andre siden overtaket,-
-så vi gjør det vi kan for å forstå dem.
For å forberede oss på forandring, stålsetter vi oss,-
-tøyler våre redsler, samler våre krefter,-
-og leter etter tegn blant stjernene.
Disse øyeblikkene, disse hel- omvendingene, forblir et mysterium.
Skjebnens usynlige hånd flytter brikker på et sjakkbrett.
Selv om vi forbereder oss, står imot forandringen, avventer øyeblikket,-
-slåss mot det uungåelige utfallet,-
-er vi til syvende og sist aldri helt beredt når det slår til.
-Du begynner å bli dyktig. -Det er lettere for deg.
-Vær tålmodig. -Nei, jeg må bevise noe.
For hvem?
Ingen. Du vil neppe forstå det.
Greit. Da tar vi det en gang til.
Gabriel, du må gjøre noe for meg.
Hent Claire Bennet hit.
-Tror du at du klarer det? -Ja, sir. Naturligvis.
-Jeg blir med. -Hva?
Det blir ikke lett å hente Claire. Du trenger hjelp.
-Jeg ble oppfostret av Selskapet. -Du har du jo lagt bak deg.
Ja, men det er alt jeg kan.
Du trenger hjelp. La meg hjelpe deg.
Er det greit for deg, pappa?
Jeg tror at dere to sammen..
...vil utgjøre et bra par.
La oss hente heiajenta.
-Hvorfor er det alltid meg? -Formelen virker ikke uten deg.
Vi må alle samarbeide om å stoppe Arthur.
Nathan skal finne haitianeren, Matt skal hente Hiro,-
-og du har den viktigste rollen.
-Hva er min oppgave? -Du skal unngå å bli fanget.
-Bare hold deg unna. -Men jeg kan slåss, og mer.
-Du skal bare gjemme deg. -Nei! Jeg har fått nok av det.
Alle må vi ofre noe.
-Skal du låse meg inne? -Nei, men tanken har slått meg.
Jeg har en annen plan.
Hei, kjære Claire.
-Det er for farlig. -Jeg skal hente haitianeren.
Haitieren jakter på en farlig rømling, Baron Samedi. Se.
Det er aliaset hans. Voodooens dødsgud. Han har gjort mye fælt.
-Du trenger hjelp. -Jeg skal ikke redde landet.
-Vent. Du forstår ikke. -Hjelp meg, da.
Når jeg fikk evner visste jeg hvem jeg skulle være, men nå...
At evnene dine er borte betyr ikke at du ikke har noe mål.
Jo, hvis jeg ikke får bli med deg.
Nathan...
Greit.
Kom, da.
Du sa katalysatoren ville være her nå.
Jeg har folk på saken, men alt kan være til ingen nytte.
-Hva? -Jeg tegnet dette.
Det vil skje. I dag.
-Claire kan ikke dø. Det er umulig. -Nettopp. Men likevel vil det skje.
Du er vitenskapsmannen. Forklar meg hvordan.
En solformørkelse finner sted i dag, slik som da evnene først dukket opp.
-Du sa det var en tilfeldighet. -Jeg trodde det. Jeg vet ikke!
Men jeg vet at dersom Claire dør, så dør katalysatoren også.
Da vil jeg aldri bli leget.
Det forklarer dette.
Kommer jeg til å dø?
Alt vil forandres i dag. Alt.
-Hva har Hiro med dette å gjøre? -Angela ga oss våre ordre.
-Han er en skrulling. -Nei, han er en tidsreisende.
Om Arthur fanger oss, kan Hiro redde oss. Jeg hadde nummeret hans her.
-Er du nervøs? -Arthur Petrelli skremmer meg.
-Du trenger ikke være redd for ham. -Jo! Jeg svek ham.
-Jeg svek deg. -Nei.
Jeg er en sviker. Og en løgner og en tyv.
-Hvorfor vil du ha meg med? -Du er en av de gode nå.
-Stoler du på meg? Fullstendig? -Ja, det gjør jeg. Jeg kjenner deg.
-Egentlig ikke. -Vi hadde et liv sammen.
-l en drøm. -En åndevandring.
Det var ikke virkelig! Arthur drepte faren din. Han kan drepe oss alle.
Jeg har ikke tenkt å la noe skje deg. Hjelp meg å finne Hiro.
Hvordan skal vi gjøre det? Han kan jo teleportere.
Hei, vi trenger din hjelp. Du må fikse Hiro. Sjekk.
-Hva står det? -At du må fikse Hiro!
Arthur slettet hukommelsen hans. Hiro tror han er ti år.
Den er der inne.
Vi vil dø, alle sammen.
-Dette er Stephen Canfields hus. -Her vil du være i sikkerhet.
Sist vi var her forsvant vi nesten. Hvorfor er det sikkert nå?
-Enkel struktur. Kontrollerbar. -Du liker jo å kontrollere ting.
OK, jeg går på. Hva skal det bety?
Du gjør hva som helst for å beskytte katalysatoren.
Jeg vil beskytte deg, Claire.
Deg, ikke noen katalysator.
-Forstår du? -Ja, det gjør jeg.
-Er ikke du død? -Tydeligvis ikke.
-Hva er du ute etter, nemesis? -Jeg er en av de gode nå.
Det går ikke. Jeg forstår ham ikke. Hiro tror virkelig at han er ti.
-Fiks ham, da. -Han tenker på japansk.
-Men tegneserien... -Jeg klarer det ikke.
-Hiro er tilbakestillingsknappen vår. -Jeg vet det.
Han kan fortsatt reise i tid og teleportere. Han er mektig.
Jeg takler ikke dette. Jeg drar.
Hva prater du om? Daphne.
-Du nølte. -Hva?
-Da jeg spurte om du stolte på meg. -Nei.
Brøkdeler av sekunder føles som timer for meg. Du nølte.
-Du vet ikke hva jeg har gjennomgått! -Hva mener du med det?
-Matt? -Lawrence, Kansas?
-Ikke les tankene mine! -Hva finnes i Kansas?
-Hjemmet ditt. -La meg i fred!
Kult! Gjør det igjen! Gjør det igjen!
Ja, sir. Alt tas hånd om.
-Hvem ringte? -Arthur. Han fikk en oppdatering.
-Han tror Claire er sammen med faren. -Brilleslangen.
-Det gjør ikke saken enklere. -Jo.
Han ville trenge inn i hodet mitt. Så nå vet jeg hvordan han tenker.
-Jeg vet hvor hun er. -Du gjør meg urolig.
Du sier "Ja, sir", og er plikt- oppfyllende som en flink, liten gutt.
-Jeg prøver bare å være ansvarlig. -Ja visst. Ansvarlig!
-Hvor er leiebilfyren? -Han ringer nok politiet.
Jeg sa du var en seriemorder som hadde kidnappet meg.
-Hvorfor skulle du gjøre det? -Jeg vil hjelpe deg.
Selskapet burde ikke skjult evnene våre. Vi kan gjøre hva vi vil.
Vi kan ta hva vi vil.
-Stol på meg. -Nå stikker vi.
-Dere skal ingensteds! -Herregud! Vær så snill og hjelp meg!
Slipp jenta.
Takk. Herregud, takk.
-Du aner ikke hva som foregår. -Hun fortalte det, seriemorderkrek.
Alle prøver de å forandre deg. Speider, et monster...
-Hva blir det til? Hvem er du? -Hold kjeft.
Jeg burde drepe deg. Si det var selvforsvar. Da blir jeg en helt.
Jeg hater helter.
Hva betyr formørkelsen, og hvordan kan den påvirke oss?
Månen styrer bølgene, solen vår indre klokke,-
-men noe skjer med meg.
Jeg forandres. Jeg kjenner det.
Og jeg kan ikke styre det.
-Hva er denne til? -Slå meg.
Du ville at jeg skulle trene deg. Kom igjen, da.
Vil du bli kvitt skyldfølelsen? Jeg klarte meg bra uten deg.
Gjorde du?
-Jeg fanget dukke-fyren. -Og moren din døde nesten.
De er farlige forbrytere. Du innser ikke det.
Du oppfører deg dumt og skjødesløst.
-Hva vet du om det? Du stakk! -Du må likevel oppføre deg voksent.
-Jeg vil bruke evnen min til noe bra. -Jeg vil beskytte deg.
-Jeg trenger ingen hjelp! -Slå meg, da!
Jeg sa "Slå meg"!
Du har helt klart styrken. Men du er klumsete, treg og forutsigbar.
Prøv igjen, og bruk kroppsvekten din.
Da havner kraften på enden av planken. En gang til.
-Er dette taekwondo? -Nei, det er baseball.
En gang till.
Det er Tracy. Nathan holder seg ikke til planen.
-Han vil finne en haitianer. -Haitieren mot meg. Det må ikke skje.
-Du skader ham vel ikke? -Visse ting kan jeg ikke styre.
-Hva mener du? -Nathan vil se hvordan verden er.
Jeg gikk med på å hjelpe deg på grunn av planen din. Du trenger ham.
Det gjør du også.
Dra til Parris lsland. Bruk kontaktene dine.
-Jeg tar ikke ordre fra deg. -Jo, hvis du vil inn i det hvite hus.
Parris Island...
-Marinens treningsbase? -Alle krlger trenger en hær.
Washington...
-De ugudelige får ingen fred. -Tydeligvis ikke.
-Hiro må finne Daphne. -Hun er en skurk.
Nei, hun er bare redd. Jeg må finne ut hvorfor.
Jeg sa at jeg tvilte på henne, så da stakk hun.
Vi må gjøre Hiro normal, og stanse Arthur Petrelli.
Han trenger bare teleportere meg til Lawrence, Kansas. Jeg tar Daphne...
-Lawrence, Kansas. -Ja, det er oss!
Vi står i en maisåker. Hun vokste opp på en maisgård.
-La oss dra til maisgården. -Lawrence, Kansas. La oss dra!
Milde måne, det funket! Det er Daphnes hus.
Jeg hører tankene hennes. Hun er der inne.
Du store kineser!
Folkens...
Den begynner.
Pete? Pete?
-Går du bra? -Ja.
-Du, da? -Det går bra.
-Hva skjedde? -Vet ikke. Plutselig fløy jeg ikke.
-Jeg falt veldig fort. -Og nå?
Ingenting. Jeg kan ikke fly.
Var det ikke solformørkelse den første dagen du fløy?
Så det der er uviktig?
Han vi leter etter stjeler krefter. Han så oss kanskje komme.
-Kanskje hele landet er slik. -Vi må finne ham.
La oss lage spor.
Vi har en lang vandring foran oss.
-Hva er nå dette? Voodoo-dukker? -Nei, de kalles "pwen".
De er budbringere. Bønner om saliggjøring, frelse.
-La oss dra. -Haitierens by ligger ditover.
-Jeg så den ovenfra. -Vi falt da.
-Ja. Den ligger fortsatt der. -Skal du..? Vil du ikke..?
-Kan jeg hjelpe deg med noe? -Daphne og jeg er venner.
-Kan jeg få et ord med henne? -Hun er ikke her.
-Daphne! Jeg vet du er her. -Dra din vei, Matt.
Som jeg sa: Hun er ikke hjemme.
Slipp meg inn, nå.
Truer du meg?
Jeg sa: "Slipp meg inn!"
Hvorfor legger du hode på skakke? Hva er problemet ditt, gutt?
Hva skjedde?
-Kreftene mine er borte. -Kreftene hans er borte.
-Ingenting. Ingen krefter. -Hans også.
Hva er det som foregår?
-Vil du fortelle meg hvem det var? -Nei.
-Jeg stiller ikke mange spørsmål. -Det setter jeg pris på.
Men du har vært lenge borte.
Det er hjemmet mitt. Kan jeg ikke bare få komme hjem?
Har du det bra?
Nei.
Det hender igjen.
Å, kjære. Jeg er så lei for det.
-Har du dem fortsatt? -Ja. Jeg går og henter dem.
Ålreit.
Vi når frem til byen på en time hvis vi løper.
-Du vil ikke engang innrømme feil? -Vil du ta det nå?
-Slutt å behandle meg som en idiot! -Du hadde rett. Gratulerer.
Jeg skulle ønske jeg kunne fly. Vi er begge kraftløse.
-Du ville gått deg vil uten meg! -Jeg ville vært hjemme nå uten deg.
Jeg tok deg med for å ditt skjøre egos skyld.
Du trenger min hjelp. Gang på gang har jeg reddet livet ditt.
Hvem tok deg imot da du hoppet fra taket?
Hvem dro deg bort fra Kirby Plaza? Gjør deg fortjent til min respekt!
Hvorfor skulle jeg ville det? Du er en nikkedukke!
-Unnskyld? -Du har ingen ryggrad.
-Jeg er senator. Du er sykepleier. -Du ble som pappa ville. Hans drøm.
Hans mål. Han lyktes alltid i å manipulere deg og bruke deg.
Hvor har du fått dette fra?
l fremtiden velger du ham.
Du velger pappa, Nathan.
Nå er jeg her nede, og prøver å stanse ham.
Vil du hjelpe meg?
Bra. Først kontroll, så gjennomslag. Kjenner du kraften? lgjen.
-Og si meg hva du tenker. -Nei.
Utnytt sinnet ditt. Det gir deg styrke. Slå mot meg nå.
-Jeg vil ikke. -Kom igjen! Slå mot meg!
Se om du kan treffe meg. Sett i gang.
Kom igjen.
Du prøver ikke engang. Si meg hva du tenker.
Hver gang du kom hjem fra en reise klemte jeg deg så hardt jeg kunne.
Jeg tenkte at om jeg holdt deg hardt nok, så ville du ikke forlate meg.
Hvorfor forlater du meg alltid?
-Jeg trenger litt luft. -Claire...
-Vent. Vi burde snakke ut om dette. -Jeg ville ikke ta det opp. Glem det.
Hei, jenter.
-Har dere haitianeren her? -Nei.
Det er bare meg. Ut herfra. Du får ikke med deg Claire.
Vet du hva? Vi gjør visst det.
Hold deg unna, Claire!
Claire!
Sandra!
-Herregud. Hva skjedde? -Hun ble skutt.
-Hvorfor leger hun ikke? -Evnene fungerer ikke.
-Hun må til sykehus. -Skuddsår rapporteres til politiet.
-De vil stille spørsmål. -Hun blør! Hun er skadet!
Hva vil skje når hun leger seg igjen? Vi kan ta hånd om dette.
Legg på røret. Vær så snill.
-Jeg henter førstehjelpsutstyret. -Takk.
-Hva skjedde? -Jeg vet ikke.
Skulle ønske jeg visste det.
Du hadde rett. Jeg var skjødesløs og dum. Jeg trodde jeg var usårlig.
Claire, du burde ikke ha...
Det gjør vondt. Jeg trodde ikke jeg skulle få kjenne smerte igjen.
Det suger, men det er vidunderlig.
-Takk for at du reddet livet mitt. -Det gjør jeg så gjerne.
-Ingenting. Ingen krefter. -Fortsatt ingen krefter.
-Hvordan får vi dem tilbake? -Arthur tok dem kanskje.
Jeg trodde aldri jeg skulle savne... Jeg vil høre tankene hennes.
Hva skal vi gjøre?
Gjøre? Du må gjøre det du kom hit for å gjøre! Du må redde Daphne!
Jeg kan ikke, ikke uten hjernegreia mi!
-Han sier at han ikke kan. -Kan han ikke?
Hva er det?
Dette er en del av Heltens Oppgave. Kan du klare det uten krefter?
Hei! Slutt med det der!
-Han kommer til å skade deg. Hiro! -Hvordan sier man "slutt"?
Du må ikke tvile på oppdraget ditt. Maisen vil fortsette å komme.
Bare du har kraften til å stoppe den.
Du må ikke tvile!
Der ser du! Du gjorde det!
-Ikke skad meg. -Jeg skal ikke skade deg.
Jeg skal redde Daphne.
-Han vil redde henne. -Du store kineser!
Mens han gjør det skal vi få tilbake evnene våre.
-Kan du det? -Jeg har en plan.
Hvor lærte du deg det der om maisen og Heltens Oppgave?
Lørdags-samuraimatineen.
Vi har kommet til slutten av tegneseriebladet.
-Vi må finne neste nummer. -Hvordan da?
Hver eneste by har et sted der de vise samles.
Orakelet i Delfi. Biblioteket i Alexandria. Hall of Justice.
-Hvordan vet vi hvor vi finner dem? -Stol på meg.
Det er et mirakel. All formelens effekt er borte.
Jeg aner ikke hvor eller hvordan. En forbindelse med solformørkelsen?
Videre forskning må til.
Men ikke ennå.
Du skal ingensteds. Vi vet hva formørkelsen innebar.
Alles evner er borte. Du må reversere det.
Det er kanskje ikke mulig. Følgene av denne hendelsen kan være permanente.
Det er uakseptabelt.
-Hva gjør du? -Uten evner er jeg et null.
Jeg har alt vært et null.
Vi blir her til du skaffer oss evnene tilbake.
Er dette planen din? Hun hadde rett. Vi vil dø, alle mann.
Nei. Det er onsdag. l dag slippes nye tegneserier!
Dette bladet fikk oss helt hit. Det nye forteller hva som venter oss.
Spør om de har det siste nummeret.
-Unnskyld meg... -Vi har "Red Hulk" nok til alle.
-Sam... -Ja?
Kompis... Dette er så fett.
Alle våre spørsmål vil bli besvart.
-Er han alltid så stille? -Spør ham.
Du må bli med oss hem. Min far lever.
-Lever Arthur? -Du kan stoppe ham.
Når du hever forbannelsen kan jeg fly hjem og fikse det.
Jeg har ikke gjort noe. Min evne er også borte.
Universet har bestemt vår skjebne.
Kan universet gi meg en telefon? Da kan jeg ringe militæret.
-Først må Samedi stoppes. -Fyren fra Nivå 5.
Jeg er ansvarlig for ondskapen hans. Han er min bror.
Han er som oss: spesiell. Huden hans er ugjennomtrengelig-
-for både kniver, ild og kuler. Mange her tror han er en gud.
Han laget en hær ved å spre frykt. De myrdet, stjal, og kidnappet.
Jeg stanset ham én gang. Sperret ham inne. Men nå...
-Du klarer det ikke alene. -Dette er ikke din kamp.
La oss hjelpe deg.
Du har bevist at du er modig. Var ikke dum.
Han blir bare med oss om vi stanser broren hans.
Vil du ikke gjøre dette av de rette grunnene, så gjør det av de selviske.
Det er Samedi! Løp!
Raske på!
Jeg heter Nathan Petrelli. Jeg er amerikaner.
Vi kjenner til deg, senator Petrelli. Faren din advarte oss om dette.
-Faren min? -Ja.
Hva fortalte han dere?
Han sa jeg skulle være meg selv.
Før ham bort.
Hei. Ingen feber.
-Føler du deg bra? -Ja. Ganske bra, tross alt.
Vi skal finne ut hva som skjer med deg.
Men nå må du hvile. Jeg er nedenunder.
Jeg elsker deg, pappa.
Jeg elsker deg, kjære Claire.
Nei.
-Nei, hva da? -Du vil dra din vei, eller hva?
-Ikke forlat datteren din nå. -Hun har det bra.
Hun er redd. Hun vet ikke hva som foregår. Hun trenger deg.
Jeg må avslutte noe.
Daphne!
-Jeg går ikke før vi har pratet! -Dra herfra, Matt.
Nei.
Jeg kom hit fordi jeg vet akkurat hvem du er.
Du er smart, vakker og morsom.
Jeg blåser i om åndevandringen er en bløff. Jeg gir aldri opp.
Fordi jeg er forelsket i deg.
Daphne!
Døren er åpen.
-Daph? -Jeg er her inne.
Jeg ville ikke at du skulle se meg sånn.
Sånn.
Hvordan har du det, kjære?
Claire... Herregud.
Herregud, Claire.
-Det gjør vondt! -Derfor skal jeg fikse det.
Slutt med sutringen!
-Takk. -Bare hyggelig.
Hva er det som skjer med oss?
Ingen anelse.
Jeg pleide å forstå alt, men dette gir ingen mening.
Vi er vanlige mennesker.
-Og det er greit for deg? -Det er faktisk...en lettelse.
Jeg har kjent hungeren, trangen etter krefter... Så bedøvende.
Hjernen min var som fylt av bomull og is. Jeg har ikke følt dette-
-siden første gang jeg traff deg.
Jeg presset deg til å bli et monster. Det er min feil.
-Du fulgte bare ordre. -Nettopp!
-Vi er begge så... -Maktesløse?
Vi kan ikke ta det vi vil ha lenger.
Sier hvem?
Resync: Xenzai[NEF]
Fortsettelse følger...
Tekst: Nicolai Herzog www.broadcasttext.com